9a.+Platon

=Platon =

Platon (født i Athen rundt 427 f.kr - død rundt 347 f.kr) var en gresk filosof, og filosofien hans har preget vestlig tenking opp gjennom tidene. ([|wikipedia]) Han var grunnleggeren av akademiet i Athen i 388 f.Kr., der Aristoteles var elev. ([|filosofi.no])

Bilde: [|Google]

"//Filosofi er den høyeste musikk//" - Platon Kilde: [|Siterte sitater]

[[image:platon_cave_sanraedam_1604.jpg width="428" height="279" align="right"]]Filosofien om frigjøring.
Hulelikningen er en illustrasjon av Platons idélære. Den er ment for å demonstrere hva mennesket opplever som virkeligheten, en verden som bare er en form den ekte og naturlige verden, altså ideenes verden.

Selve hulelignelsen går ut på at en gruppe fanger sitter i en hule vendt mot veggen. Det eneste de opplever er formene av noen dukker som kaster sin skygge på huleveggen, opplyst av et bål. En av fangene greier til slutt å rømme ved å klatre over veggen og komme seg til overflaten der han opplever solen. Sjokkert og preget, vender fangen tilbake til hulen for å fortelle de andre fangene om hva han har opplevd. De reagerer med å drepe ham.

Solen vil her representere det ene gode, noe som først blender fangen, men som etterhvert lar ham skimte månen og stjernene. Dette ligger til grunn for en annen lignelse, nemmelig [|sollignelsen]. Hulelignelsen er altså en illustrasjon på menneskets frigjørelse fra fordommer, noe Platon mente var umulig uten å risikere å miste forstanden. Dette kan også relaterest med sjelens søk etter idéverdenen. Samtidig som denne lignelsen representerer frigjøring, har den også en sosial og politisk side. Fangenes reaksjon på hva den ene fangen hadde opplevd utenfor hulen fikk dem til å drepe ham, og den som slapp fri var naturlig nok en filosof. Mange filosofer vil sammenligne denne skjebnen med henrettelsen av Sokrates. Bilde:

Virkelighet av idéer.
Platon hevdet på sin tid at det eksisterer en verden av ideer rundt oss, i tillegg til den verdenen vi kan sanse. Denne teorien baserer seg i [|metafysikken], altså spørsmålet rundt eksistensen av den helt grunnleggende tilværelsen. Den kan forklarest så enkelt som dette: Du eksisterer som et menneskelig individ, men om man tenker på begrepet "menneske", vil ikke du som objekt kunne definerer dette begrepet. Du vi da bli en synelig form, eller en etterligninger av en idéverden. "Menneske" er noe som ikke esksisterer i den sansabare verden, og det vil videre bety at all forskning som ligger til grunne for "menneske" basere seg på noe som ikke eskisterer. Om "menneske" altså ikke eksisterer i den verdenen vi kan sanse, må altså begrepet eksistere i en ikke-materiell dimensjon, en verden vi ikke kan sanse. Dette er formenes eller idéernes verden, en verden som er uforanderlig, perfekt og harmonisk. Verdenen inneholder også andre typer former, slik som enkle gjenstander og følelser.

Platon mente at det som ikke var i bevegelse var virkelig. Blomster vil til slutt visne å dø, men begrepet "blomster" vil aldri dø. På denne måten mente han at det vi ikke kan sanse ville være det ekte og gode. Han mente at alle mennesker har en lengsel etter denne verdenen fordi alt endrer seg hele tiden bortsett fra det vi ikke sanser og opplever, sjelen vil derfor søke tilbake til denne verdenen siden sjelen er tilholdsstedet til fornuften. Målet med livet er altså at sjelen skal rivest løs fra kroppen for å førest tilbake til "//det ene gode//" - altså idéverdenen. På denne måten kan man påstå at Platon hadde et dualistisk menneskesyn, altså et todelt syn på mennesket som separerte kropp og sjel.

Filosofien til Platon er viktig med tanke på annen vestlig filosofi, innenfor både religiøse og politiske emner.

Kilder:

[] (14.03.2011) [] (14.03.2011) [] (14.03.2011) [] (14.03.2011) http://da.wikipedia.org/wiki/Sollignelsen (17.03.2011) Bilde (Platon): [|Google](17.03.2011) Bilde (Hulelignelsen): (14.03.2011) Sitat: [|Siterte sitater] (18.03.2011) I same verda - Religion og etikk vg3 - Kvamme, Lindhardt, Steineger - Cappelen DAMM forlag S272-273 (Utgitt 2008)